OPASAN METOD
Prevod: novy78 (Novica Kontić)
Klinika "Burgholzli", Cirih, Švajcarska 17. avgust, 1904.
Izvedite je napolje!
Dobro jutro.
Ja sam dr Jung. Ja sam vas juče primio.
Ja nisam... Nisam luda.
Dopustite mi da vam objasnim šta sam naumio.
Predlažem vam da se sastajemo ovde što je češće moguće
kako bismo popričali sat ili dva.
Pričali? - Da, samo bi pričali.
Da pokušamo da otkrijemo šta vas to tačno muči.
Kako bih vas ometao što je moguće manje, seo bih tamo...
Iza vas.
Zamolio bih vas da pokušate da se ne okrećete i da
gledate u mene... ni pod kojim okolnostima.
Onda...
Imate li bilo kakvu ideju odakle potiču ovi vaši napadi?
Po... poniženje i...
Bilo koja vrsta...
... poniženja, kao... ne mogu podneti da vidim to...
To... bude mi muka od toga...
Počne da me obliva znoj, hladan znoj...
Moj ot... moj... moj o... moj... moj... ot...
Moj... moj... moj otac gu...
... gubi svo... svoje živce stalno. Uvek je bio...
Uvek je bio ljut na...
Malopre, kada ste zastali sa pričom...
Da li vam je došla neka misao?
Ja... ja... ne znam. Ja...
Ili možda slika? Je li to bila neka slika?
Jeste. Jeste.
Kakva slika je u pitanju?
To je... to je... ruka... ruka mog o...
ru... mo... moga... ruka mog oca.
Zbog čega mislite da ste baš to videli?
Kad... kada god bi...
Nakon... kada god bi...
Kad god bi nas udario, nakon toga smo morali...
Morali smo da mu poljubimo ruku.
Čudno. Taj slučaj o kome sam pisao prošle nedelje.
Slučajno sam upotrebio šifrovano ime Sabina S.
I evo je ovde - Sabina Špilrajn.
Kakva slučajnost.
Kao što već znaš, ne verujem da tako nešto postoji.
Špilrajn baš i nije tipično rusko prezime.
Nije. Jevrejsko je.
Otac joj je vrlo uspešan uvoznik-izvoznik.
I ona je izuzetno dobro obrazovana. Tečno govori nemački.
Čini se da i sama ima ambicije da postane doktor.
Možda je baš ona ta. - Koja "ta"?
Ta koju si tražio za svoje eksperimentalno lečenje.
"Lečenje razgovorom".
Baš si pronicljiva. Već sam to počeo sa njom.
Ritnuo se. Pokušaj i ti da osetiš.
Da... Osećam ga.
Ne mogu da razumem...
Zašto je Frojd, koji je i predložio te radikalnu metodu lečenja...
"Lečenje razgovorom", psihoanalizu...
Iako je to uradio pre više godina, još nije otkrio ni osnovne obrise procedure lečenja.
Šta li samo namerava. - Možda već koristi te metode na svojim pacijentima?
Nemam predstavu.
Hoćeš li t biti prvi doktor koji to isprobava? - Moguće.
Zašto mu ne napišeš pismo i pitaš ga? - Jer ga ne poznajem.
Ispostavilo se da je Sabinina majka nameravala da je odvede kod Frojda.
Još jedna slučajnost.
Moj otac misli da ga moja majka ne voli.
I u pravu je, ne voli ga!
Kako znaš to?
Moj anđeo mi je rekao.
Koji anđeo?
Unut... unutrašnji glas.
Govorio mi je da sam izuzetna osoba.
Iz nekog razloga je uvek pričao na nemačkom.
Anđeli uvek pričaju na nemačkom. Takva je tradicija.
A da li mi može podariti moć da znam šta će neka osoba reći
pre nego što uopšte otvori usta?
Korisna sposobnost za jednog doktora.
Želiš da postaneš doktor jednog dana, zar ne?
Nikada neću biti doktor. - Zašto ne?
Biću odsutan neko vreme. Žao mi je, tek što smo počeli.
Služba u vojsci. Svi moramo to da obavimo.
Samo par nedelja... - Sve ovo je čisto gubljenje vremena!
Ne mogu da vam kažem sve što vas interesuje, samo me... samo me činite besnom!
A čak i da vam mogu reći, bilo bi vam žao što ste ikada...
Svejedno... sa mnom je sve u redu. Čak ni ne želim da mi bude bolje!
Prestanite!
Zašto? Samo sam hteo... - Ne! Samo prestanite... sa tim!
Oprostite.
Možemo li se sada vratiti? - Da, ako to želite.
Moram se vratiti!
To je čisto traćenje mog vremena!
Pisanje recepata za "atletska stopala", pregledanje kurčeva od jutra do večeri.
Zar to radiš?
To nije dobro za mene. Nije dobro za moje pacijente.
Igrate se sa hranom? - Nisam gladna.
Je li?
Onda ću morati da popričam sa prof. Blojlerom.
Činite šta vam je volja.
Molim vas gospođice. Dajte mi ruku da vas izvedem.
Molim vas...
Gđice Špilrajn!
Gospodin direktor...
Kako čujem, imate viška slobodnog vremena.
Čvrsto verujem da je za naše pacijente dobro
ako zaokupe pažnju nekim produktivnim aktivnostima.
Koja su vaša konkretna interesovanja?
Samoubistva... Međuplanetarna putovanja.
Čim se dr Jung vrati, zamoliću ga da razmotri to sa vama malo detaljnije.
Držite ga dalje od mene! Ne želim nikada više da ga vidim!
Zdravo.
Vratio sam se.
Kako vam je?
Razgovarao sam sa direktorom o tome da vam se pronađe neka aktivnost.
Rekao sam mu da vas interesuje medicina pa je on predložio
da mi povremeno asistirate u mojim istraživanjima.
Prilično smo kratki sa osobljem, tako da... sigurno biste mi bili od pomoći.
Beč. - Šume.
Kutija. - Krevet.
Novac. - Banka.
Dete. - Uskoro.
Porodica.
Jedinica.
Pol.
Muški.
Zid. - Cvet.
Mlad.
Beba.
Pitati. - Odgovor.
Kapa. - Staviti.
Tvrdoglav. - Popustiti.
Žalost.
Dete.
Slava. - Doktor.
Razvod.
Ne.
Hvala vam.
Je li to sve? - To je sve.
Kakva sam bila? - Predivna.
Do viđenja.
Da... do viđenja.
Ima li preliminarnih zaključaka?
Očigledno joj je najviše u mislima njena trudnoća.
Dobro je.
I pomalo je...
Kako se ono kaže...
Hajde da pokušamo sa jednom korisnom rečju koju je izmislio naš direktor -
ambivalentna. - Da.
U vezi bebe. - Još nešto?
Kao da se brinula da njen muž ne izgubi interesovanje za nju.
Zbog čega to mislite?
Dugo vremena za odgovor na reči "porodica" i "razvod".
Tako znači... - Kada ste rekli "kapa", ona je rekla "staviti".
Možda ju je to asociralo na kontracepciju.
Prilično vam leži ovo.
Mogu li vas nešto pitati? - Naravno.
Je li ona vaša supruga?
Žao mi je.
Žao ti je?
Obećala sam ti sina na Božić, a ona je zakasnila jedan dan i pogrešnog je pola.
Ne pričaj koješta.
"A" kao Agata.
Sledeći put ću ti roditi dečaka.
Možete li objasniti zbog čega su vam noći tako teške?
Bojim se. - Čega?
Nešto je u sobi, nešto poput...
Poput mačke, s tim da ume da govori i ide u krevet sa mnom.
Proš...
Prošle noći mi je iznenada šapnulo nešto u uho,
nisam mogla dobro da čujem šta...
Ali, onda je...
Osetila sam... niz moja leđa...
Nešto... ljigavo, poput...
Poput nekog ljigavog mekušca... kako mi gmiže niz leđa.
Ali, kada sam se... Kada sam se okrenula, nije bilo ničega.
Osetili ste to kako vam ide niz leđa?
Da.
Da li ste bili goli?
Jesam.
Da li ste masturbirali?
Jesam.
Pričajte mi o vašim sećanjima na to kada vas je otac prvi put tukao.
Čini mi se da je to bilo...
Kada sam imala oko 4 godine.
Razbila sam tanjir... ili... tako je.
I rekao mi je...
... da odem u malu sobu i... da skinem svoju odeću i onda...
On... onda je ušao u sobu i...
Počeo je da me pljeska i ja sam... nisam mogla...
Bila sam jako... preplašena. Pomokrila sam se i onda me je...
Udario me je opet...
I onda... onda...
Taj prvi put... Kako ste se osećali u vezi svega toga?
Svide...
Možete li ponoviti to, nisam vas čuo najbolje.
Svidelo mi se.
To me je uzbudilo!
I da li vam se to sviđalo i nadalje?
Jeste!
Jeste...
Pre nego što i...
Bilo je dovoljno da... mi kaže da idem u malu sobu i ja bih...
Postajala bih "vlažna".
Kada god istuče... nekog od moje braće...
Ili im makar samo... pripreti...
To mi je bilo dovoljno. Odmah bih sišla dole...
... kako bih legla i počela da se dodirujem.
Čak i kasnije u školi... Svašta bi me uzbuđivalo...
... i bilo koji vid poniženja... Tražila sam bilo kakvo poniženje,
čak i ovde. Kada... Kada ste...
Kada ste udarali moj... kaput svojim štapom, morala sam...
... da dođem brzo ovde jer sam... bila sam jako uzbu...
Uzbuđena!
Za mene nema nade.
Ja sam... podla i... prljava i...
... iskvarena...
Ne smem nikada biti puštena odavde.
Dve godine posle - Beč, Austrija, 3. mart 1906.
Drago mi je da se konačno upoznajemo. - Profesore Frojd...
Dobro mi došli.
Molim vas...
Možda bi same uzroke trebalo ponovo razmotriti.
Ako na primer, nađemo neki umereniji izraz nego što je "libido"...
Možda ne naiđemo na tako jak emotivni otpor.
To bi učinilo taj deo sa učenjem mnogo lakšim.
Da li je upotreba eufemizma dobra ideja?
Kada shvate na šta tačno ciljamo, biće podjednako zgroženi.
Jasno mi je o čemu pričate.
Ali i dalje mislim da vredi pokušati malo "zasladiti" reči
u slučajevima koji se odnose na seksualnost.
Molim vas da se ovde ne ustručavate bilo čega.
Članovi moje porodice su već oguglali na
nepodesne teme za razgovor za vreme obroka.
Imam dosta kliničkih primera, koji će, kako verujem,
podupreti moje gledište u vezi seksualnosti.
I kako je vaša mala ruska pacijentkinja?
Kao što rekoh, nakon inicijalnog otpuštanja tenzije,
došlo je veoma dramatičnog napretka.
Upisali smo je u medicinsku školu na univerzitetu
i tamo joj ide prilično dobro.
Ona je hodajuća reklama za efektivnost psihanalize.
"Psiho"- analize.
Logičnije je.
I zvuči bolje.
Ako vi tako kažete...
Da li je još uvek lečite?
Da. I nastavljamo da otkrivamo novi materijal.
Kao na primer, izuzetan postupak koji je razvila još kao malo dete,
kada bi sela na jednu svoju petu s namerom da isprazni creva,
a u isto vreme bi pokušavala da spreči pražnjenje creva.
Kaže kako to izaziva pojavu najblaženijih osećanja.
Fina priča.
Oni moji pacijenti, koji su ostali okrenuti "analnom stadijumu"
svog erotskog razoja, često me obraduju vrlo zabavnim detaljima.
Naravno, svi su oni izbirljivi, tvrdoglavi,
opsesivno uredni i ekstremno škrti u pogledu novca.
Nesumnjivo se i vaša Ruskinja uklapa u taj šablon.
Ne, ne uklapa se.
Mazohistički aspekti njenog stanja su mnogo dublje "usađeni"
nego bilo kakva "analna fiksacija" koju možda otkrijemo.
Ali te stvari su blisko povezane.
Samo vam mogu reći da je ona prilično neorganizovana, emocionalno darežljiva...
... i izrazito idealistična.
Pa... možda je to ruska osobenost.
Da li je devica?
Jeste. Sigurno.
Gotovo sigurno...
Da... sigurno.
Mislim da nemate predstavu o istinskoj snazi protivljenja našem radu.
Postoji čitav medicinski establišment koji nastoji da me izvrgne javnom ruglu.
Ali to nije ništa u poređenju sa onim što se desi ako neka od naših ideja
uspe da "procuri" i dobije svoju izopačenu verziju u javnosti.
Pobijanje, histerija, neutemeljen gnev...
Može li uzrok tome biti vaše insistiranje na
isključivo seksualnom tumačenju kliničkih slučajeva?
Samo ističem da ono što iskustvo potvrđuje, mora biti istinito.
A uveravam vas da će, i za stotinu godina, naš rad opet biti odbijen.
Kolumbo, recimo, nije imao pojma koju je zemlju otkrio.
Poput njega i ja sam u mraku.
Sve što znam jeste da sam kročio nogom na obalu i da samim tim zemlja postoji.
Ja na vas više gledam kao na Galileja.
A na vaše protivnike kao na one koji su ga osudili
i odbili da, makar samo bace pogled kroz njegov teleskop.
Kako bilo, ja sam samo otvorio vrata...
Za mlade ljude poput vas, da prođu kroz njih.
Siguran sam da ima još mnogo vrata koja ćete nam otvoriti.
Svakako, tu je jedna dodatna poteškoća...
Dodatna municija za naše neprijatelje...
... da smo svi mi ovde u Beču, koji plivamo u
psihoanalitičkim vodama... u stvari Jevreji.
Ne vidim kakve to veze ima?
To je, ako smem primetiti, izvrsna protestantska opaska.
Sanjao sam...
Sanjao sam konja.
Bio je zakačen nekim kablovima i podignut prilično visoko.
Iznenada, kablovi su popucali i konj je tresnuo o zemlju.
Ali, nije bio povređen. Podigao se i odgalopirao dalje.
Opterećen glomaznim drvenim deblom koje je vukao po zemlji...
Odjednom se ispred njega pojavio konjanik na malom konju,
što ga je nagnalo da uspori...
I onda se niodkud stvorila kočija ispred malog konja,
tako da je "naš" konj bio prinuđen da još više uspori...
Pretpostavljam da taj konj predstavlja vas. - Da.
Vaša ambicija je na neki način frustrirana.
Konjanik me usporava. - Tako je.
Mislim da se to možda odnosi na prvu trudnoću moje supruge.
Zbog toga sam propustio priliku da odem u Ameriku.
Ta kočija koja se pojavila...
Možda predstavlja naše dve ćerke i drugu decu koju ćemo možda imati.
Da će to dodatno opteretiti moj napredak.
Kao otac šestoro dece, to vam mogu jamčiti.
Da ne spominjem neizbežne finansijske poteškoće. - Ne...
Srećom, moja supruga je veoma imućna.
Da... to jeste srećna okolnost.
To deblo... - Da?
Mislim da biste se mogli pozabaviti idejom da ono možda predstavlja penis.
Da...
U tom slučaju, moguće je da se radi o tome da se pojavila određena seksualna barijera
kao rezultat straha od neprestane pojave novih trudnoća.
Usudio bih se reći, da ako bi mi neki moj pacijent ispričao ovakav san,
možda bih mu rekao da to mnoštvo sputavajućih faktora
koji okružuju tog... nesrećnog konja...
Možda ukazuju na neku potisnutu, nestašnu seksualnu žudnju.
Da...
Vrlo moguće da je nešto od toga.
Pitam se da li ste svesni činjenice da naš razgovor traje već...
... trinaest sati.
Jako mi je žao. Nisam imao predstavu...
Ma u redu je, mladi kolega, nemojte se izvinjavati.
Ovo nam je prvi susret. Toliko toga imamo da kažemo jedan drugome.
I ako ne grešim...
Imaćemo i ubuduće.
Moraću da budem izuzetno oprezan.
Kako to mislite? Zašto?
On je tako uverljiv i sugestivan.
Učini da poželiš da odbaciš svoje sopstvene ideje i da kreneš njegovim stopama.
Njegovi sledbenici u Beču... svi su prilično neupečatljivi.
Gomila boema i degenerika. Samo kupe mrvice s njegovog stola.
Možda je došao u period kada mu je pokoravanje
njegovim zamislima postalo važnije od autentičnosti.
Pokušao sam da osporim njegovu opsesiju seksualnošću
i insistiranje da svaki simptom tumači kroz seksualni kontekst.
Ali, on je potpuno nepromenljivog stava.
U mom slučaju je, naravno, bio u pravu.
Da... Za očekivati je da bude u pravu u mnogim slučajevima.
Možda čak i u velikoj većini njih.
Ali, mora da postoji više od samo jedne "karike" u celom univerzumu.
Da li volite Vagnera? - Volim i njegovu muziku i njega samog.
Jako me zanima mit o Zigfridu.
Ideja da se nešto čisto i herojsko može roditi samo iz greha.
Iako taj greh može biti mračan poput incesta.
Ovo je jako čudno. - Šta?
Kao što sam vam već rekao, ne verujem u slučajnost.
Verujem da se ništa ne dešava slučajno. Sve ove stvari imaju svoje značenje.
Stvar je u tome da baš trenutno pišem neki rad u vezi mita o Zigfridu.
Zaista? - Uveravam vas.
Koja vam je omiljena opera iz tog dela? - "Rajnsko zlato."
Da, tačno tako. Moja takođe.
Mogu li da vas pitam nešto? - Naravno.
Da li mislite da postoji neka šansa da ikad postanem psihijatar?
Znam da postoji.
Nisam čuo ništa osim pohvala o vašem radu na univerzitetu.
Vi ste baš tip osobe kakav nam je potreban.
Luda, mislite?
Da. Mi, "zdravi" doktori, smo ozbiljno ograničeni.
"Dragi prijatelju,
Osećam da mogu sebi dopustiti ovako neformalan način obraćanja
dok vas molim da mi učinite jednu posebnu uslugu...
Dr Oto Gros, briljantna, ali istovremeno i vrlo nestalna osoba,
hitno ima potrebu za vašom medinskom pomoći.
Smatram ga, pored vas, jedinim čovekom
sposobnim da učini značajan doprinos na našem polju.
Šta god da uradili, nemojte ga nipošto pustiti da ode pre oktobra,
kada ću biti u mogućnosti da ga preuzmem od vas.
I ne zaboravite na upozorenje njegovog oca,
koje potiče još iz vremena kada je Oto bio malo dete -
'Čuvajte ga se, jer on ujeda.' "
Još uvek se osećate ugroženim od strane svog oca?
Ko god ima imalo razuma, oseća se ugroženim od strane mog oca.
On je krajnje preteća osoba.
Njegova želja da budete hospitalizovani...
Ne mislite da potiče od njegove brige za vašim dobrom?
Slušajte...
Šta je to, što bilo koji normalan, ostareli, porodični poglavar može poželeti...
... u smiraju svog života?
Unuke... muške unuke. Jesam li u pravu?
A ipak... prošlo leto...
... kada sam mu predstavio, ne jedan, nego dva mala Grosa,
jednog od moje supruge,
a drugog od jedne od mojih najuvaženijih ljubavnica.
Da li je bio zahvalan na tome?
A sada kada je još jedno dete na putu...
Navodno je u pitanju neka žena koju jedva i da poznajem.
On je dobio nervni napad.
Jedino misli na to kako da me strpa u neku instituciju.
Imate li vi dece? - Dve devojčice.
Od iste žene? - Da.
Znači, ne verujete u monogamiju?
Neurotik poput mene, teško da može zamisliti neki stresniji koncept.
I ne smatrate da je neophodno, ili bar poželjno, negovati neke zabrane
kao, recimo, doprinos nesmetanom funkcionisanja civilizacije?
I onda? Treba da se razbolim usled toga?
Verujem da neki vid seksualnog zauzdavanja
mora da se praktikuje u svakom razumnom društvu.
Nije ni čudo što bolnice pucaju po šavovima.
Recite mi...
Mislite li da je najbolji način da podignete svoju popularnost
kod pacijenata tako što ćete im govoriti ono što najviše žele da čuju?
Da li je uopšte bitno da li ćemo biti popularni u njihovim očima?
Pa, ne znam...
Šta ako želite da ih pojebete?
Ako sam bilo šta naučio u svom kratkom životu, onda je to ovo -
nikada ne potiskuj bilo šta.
Znači, nikada niste spavali sa nekom svojom pacijentkinjom?
Naravno da nisam.
Posle prolaska kroz iskušenja transferencije i kontratransferencije...
... to je ključni stadijum procesa.
Kada dođe do prenosa emocija... kada se pacijentkinja usmeri ka meni...
Objasnim joj da je to samo odraz bednih monogamnih navika.
Pokažem joj kako je u redu to što želi da spava sa mnom.
Ali, samo ako ujedno prizna sebi da želi da spava i sa mnogim drugim ljudima.
A šta ako ne želi to?
Onda je na meni da je ubedim da je to zato što je bolesna.
Ljudi su u suštini takvi. Ako im mi ne kažemo istinu, ko će drugi?
Mislite li da je Frojd u pravu?
Da sve neuroze imaju isključivo seksualno poreklo?
Mislim da Frojdova opsesija seksom verovatno ima mnogo veze
sa činjenicom da ga on sam uopšte ne dobija.
Možda ste i u pravu.
Meni izgleda da... mera istinske perverzije ljudske rase...
ima jednu, od samo nekoliko, pouzdano-uživajućih aktivnosti,
da bude predmet velike količine histerije i represije.
Ali, ukoliko osoba sebe ne ograničava,
postoji opasnost da oslobodi razne vrste opasnih i destruktivnih sila.
Naš posao je da je da učinimo naše pacijente sposobnim da budu slobodni.
Čuo sam da se priča kako ste pomogli jednoj svojoj pacijentkinji da se ubije.
Imala je čvrstu nameru da se ubije.
Samo sam joj objasnio kako to može uraditi a da ne omane.
Onda sam je upitao da li želi da postane moja ljubavnica.
Poslušala me je u vezi obe stvari.
To ne bi smelo biti ono što želimo za naše pacijente.
Sloboda je sloboda.
Razmišljala sam o Vagnerovoj operi.
U njoj kaže da se savršenstvo jedino može
dostići nečim što se konvencionalno naziva grehom. Je li tako?
To dalje ukazuje na vezu sa energijom stvorenom interakcijom suprotnosti.
Ne samo onih tipa "ja sam doktor a vi pacijent", nego takođe i
vi ste Švajcarac a ja Ruskinja, ja sam Jevrejka a vi Arijevac...
I razne druge vrste "mračnijih" razlika.
Mračnijih?
Ako sam u pravu, samo sudar destruktivnih sila može da stvori nešto novo.
Kada me je otac doveo kod vas, bila sam veoma bolesna.
I ta bolest je bila seksualne prirode.
Jasno je i da je predmet koji izučavam potpuno zasnovan na seksualnosti,
tako da je prirodno da postajem sve više i više akutno svesna činjenice
da ja u stvari nemam seksualnog iskustva.
Ni od studenata prava se ne očekuje da pljačkaju banke.
Uglavnom se očekuje da muškarac bude taj koji će pokazati inicijativu.
Zar ne mislite da postoji nešto "muško" u
svakoj ženi i nešto "žensko" u svakom muškarcu?
Ili bi bar trebalo da bude? - Možda.
Pretpostavljam da ste u pravu. Tako je.
Ako ikada poželite da preuzmete inicijativu...
Živim o onoj tamo zgradi.
Tamo gde je onaj istureni prozor.
Nije mi jasno šta čekate.
Odvucite je u neki skriveni kutak i "odvalite" je od života.
Očigledno je da želi to.
Kako joj možete uskratiti tako jednostavno zadovoljstvo?
Zadovoljstvo nikada nije jednostavno, kao što i sami vrlo dobro znate.
Jeste jednostavno. Naravno da jeste.
Sve dok mi sami ne odlučimo da zakomplikujemo stvar.
Moj otac to zove "zrelost".
Ja to zovem "predajom".
Predaja bi za mene bila kada bih udovoljio tim svojim porivima.
Onda se "predajte".
Nije bitno kako ćete zvati to, sve dok ne dopustite da vam to iskustvo izmakne.
To vam je moj "recept".
Trebalo bi ja vas da lečim. - Radite to vrlo efektno.
Rekao bih da analiza nije daleko od završetka.
Moja da...
Za vašu nisam baš siguran.
Provodio sam previše vremena sa njim.
Bojim se da sam zapostavio ostale pacijente.
Neizmerno je "zavodljiv". Prilično ubeđen da je u pravu.
Opsesivno-neurotičan.
Prilično je opasan.
Hoćete reći da sumnjate u svoju sposobnost da ga ubedite?
Gore je od toga.
Ono čega se plašim jeste njegova sposobnost da ubedi mene.
U pogledu monogamije, na primer.
Zašto bismo ulagali tako ogroman trud da potisnemo
neke od svojih osnovnih prirodnih nagona?
Ne znam... to vi kažite meni.
Hvala ti.
To mi je baš bilo potrebno.
"Doktore Jung,
Želim da vas obavestim da sam zahvaljući vama živ i zdrav.
Ali vas molim, budite tako ljubazni i recite mom ocu da sam mrtav.
I šta god da radili, nemojte zaobilaziti oazu,
nego zastanite da utolite žeđ u njoj.
Oto."
Ko je?
Jedan prijatelj.
Uđite.
Predivna je.
Imam osećaj kao da smo oduvek ovde živeli.
Rekli su mi da možemo početi sa useljavanjem krajem nedelje.
Oprosti što sam opet ovakva. - Kako to misliš?
Ovako ogromna i neprivlačna. - Ne pričaj koješta.
Očekujem da poželiš da si poligamista kao Oto Gros.
I da jesam takav... bilo bi to nešto sasvim drugačije od ovoga što mi imamo.
A ovo je nešto sveto.
I morao bih biti siguran kako razumeš to.
Ne bih želela da znam ništa o tome.
Imam iznenađenje za tebe.
Brod kakav si oduvek želeo, sa crvenim jedrima.
Hvala ti.
Hvala ti za sve ovo. - Ti si dobar čovek.
Zaslužuješ sve što je dobro.
Ako ti kažem nešto, da li obećavaš da nećeš shvatiti to na pogrešan način?
Šta?
Zar ne misliš da bi bilo dobro da prekinemo ovo?
Ne?
Ja sam oženjen.
Očigledno je da sam te obmanjivao...
Da li treba da nastavimo sa ovom obmanom? - Da li želiš da prestanemo?
Naravno da ne želim.
Dok vodiš ljubav sa svojom ženom...
Kako ti je?
Opiši mi.
Kada živiš pod istim krovom sa nekim, to postane stvar navike.
Uvek bude... veoma nežno.
Onda je ovo nešto sasvim drugo.
Druga stvar... u drugoj zemlji.
Sa mnom... hoću da budeš svirep.
Hoću da me kazniš.
Znala sam da je dečak ovog puta. Rekla sam ti.
Poverovao sam ti.
Hoćeš li nam se sada vratiti?
Šteta... Uopšte nisam trebao poslati Otoa Grosa kod vas. Sebe krivim za sve.
A ja sam vam jako zahvalan što ipak jeste.
Sve te provokativne diskusije su izoštrile mnoge moje stavove.
Je li vam stvarno poslao svoj hotelski račun? - Samo za par noći.
On je zavisnik. To mi je sada jasno.
Na kraju bi samo načinio veliku štetu našem cilju.
Shvatate da vas ovo čini neospornim krunisanim princem, zar ne?
Mojim sinom i naslednikom.
Nisam siguran da zaslužujem takvu čast.
Ne morate ništa više reći.
Često šetam ovuda.
Tu sam dobio inspiraciju za neke od svojih najboljih ideja.
Nemam apsolutno ništa protiv toga da izučavate telepatiju ili...
... parapsihologiju za svoje lične potrebe.
Ali, moram vam naglasiti da je naše polje toliko pod opsadom,
da bi bila dodatna opasnost skretanje u bilo koju vrstu misticizma.
Zar ne shvatate da moramo ostati u okvirima strogih naučnih granica.
Jeste li dobro? - Jesam.
Ali se ne mogu složiti sa vama.
Zašto bismo povlačili neke proizvoljne linije i izbacili čitave oblasti iz istraživanja?
Baš zato što je svet prepun neprijatelja koji
traže bilo kakav način da nas diskredituju.
Istog trena kada vide da smo napustili čvrsto tlo seksualne teorije
i počeli da lutamo kroz crno blato sujeverja, ima da se obruše na nas.
Što se mene tiče, čak i spominjanje takvih stvari
je ravno profesionalnom samoubistvu.
Zaista bi... - Znao sam da će se to desiti!
Koje? - Osetio sam da će se nešto tako dogoditi.
Nekako mi je gorelo u stomaku.
O čemu pričate? To je zbog grejanja. Ništa čudno da drvene police pucketaju.
Ne. To je pojava poznata kao katalistička eksteriorizacija.
Šta? - Fenomen katalističke eksteriorizacije.
Nemojte biti smešni. - Moja dijafragma se počela usijavati.
Fantazirate. - I još nešto...
Dogodiće se opet. - Šta to?
U roku od jedne minute će se opet desiti.
Moj dragi mladi prijatelju, to su baš te stvari o kojima pričam.
Morate mi obećati... - Vidite?
To je samo... Ne mislite valjda ozbiljno?
Postoji prevelik broj misterija... Toliko područja za istražiti...
Molim vas... moramo biti jako oprezni!
Ne možemo priuštiti sebi da lutamo tim "mutnim" područjima.
Telepatija, raspevane police za knjige, bajke iz mračnih ćoškova...
Neće moći tako!
Neće moći.
Ima jedna pesma od Ljermontova koja mi se neprestano ponavlja u mislima. Govori o...
... zatvoreniku koji konačno uspeva da doživi malo sreće
nakon što je oslobodio jednu pticu iz njenog kaveza.
Šta misliš, zbog čega ti je to zaokupiralo pažnju?
Mislim da to znači...
Kada jednom postanem doktor, ono što želim više od svega...
... jeste da ljudima vratim njihovu slobodu.
Kao što si ti meni vratio moju.
U redu, to bi bilo dovoljno.
Polako...
Fascinantno!
Idemo dušo.
Svi standardni simptomi ninfomanije.
Da... osim činjenice što bi, svaki put kada neko prihvati njenu "ponudu",
ona pobegla glavom bez obzira.
To je taj neobjašnjiv deo slučaja.
Moram priznati da mi je veliko zadovoljstvo
videti vas u vašem "prirodnom staništu".
Po Beču kruži glasina da ste uzeli jednu svoju pacijentkinju za ljubavnicu.
To je potpuno netačno.
Naravno. Tako sam i govorio drugima.
Šta se priča konkretno? - Ne znam...
Kako se neka žena okolo hvali time...
Kako neko šalje okolo anonimna pisma... Uobičajene stvari.
Takve stvari se dešavaju, pre ili kasnije...
To je rizik koji ide uz profesiju.
Da. Nadam se da nikada neću biti toliko glup da
uđem u emotivnu vezu sa pacijentkinjom.
Zbunjen sam. Osećam se kao u klopci.
Zarobljen sam osećajem podeljenosti... krivice.
Nikada nisam želela da osećaš krivicu. - Ne vidim način da nastavimo s ovim.
Ne smeš to govoriti. - Imam neku vrstu bolesti.
Pokušaj se setiti ljubavi i strpljenja koje sam ti pružio dok si bila bolesna.
Sada je meni to potrebno. - Naravno...
Imaćeš sve to uvek... Molim te, ne idi. - Moram.
Moram. - Ne... ne...
Moram. - Ne!
Ne... - Moram!
Ne...
Ne mogu reći da mi je žao što je otišao.
Nije baš najjednostavniji gost koga smo imali u kući. - Nije...
Mislim da nije uspeo da se oporavi još od prvog pogleda na kuću.
Pretpostavljam, da kada je uporedi sa onim stančićem u Beču...
Zašto je odbio da se upozna sa načelnikom klinike?
Ne ide mu baš najbolje slušanje tuđih "neshvatljivih" primedbi.
Da li ti je rekao nešto u vezi anonimnih pisama?
Svakako nisi mislio da ću te pustiti bez borbe?
Gospođice Špilrajn!
Zašto radiš ovo?
Sedi, molim te. - Kako možeš tako da se ophodiš prema meni?
Sedi!
Pokušao sam da objasnim situaciju tvojoj majci.
Ne znam kako si se usudio da joj kažeš takve stvari.
Ušla je mašući anonimnim pismom zahtevajući da zna da li je to istina.
Rekao sam da čak i da jeste istina, stvari nisu baš takve kako ona zamišlja.
S obzirom da nisi više moj pacijent. - Naravno da jesam... tvoj pacijent.
Tehnički nisi. Od momenta kada sam prestao da ti naplaćujem.
To je i ona rekla.
Rekla sam joj da joj ne verujem, a ona mi je rekla
da si ti rekao da je tvoj honorar 20 franaka po pregledu.
Pokušao sam da joj objasnim da ću te primiti natrag kao pacijenta,
ali da te mogu primati samo u ovoj kancelariji.
Kako možeš... biti tako... hladan i ležeran?
Želeo sam da shvati razliku između pacijenta i prijatelja.
Slušaj...
Napravio sam glupu grešku. - Znači, to je bilo?
Prekršio sam jedno od elementarnih pravila svoje profesije. Ja sam ti doktor!
I verujem da sam uradio bar nešto dobro za tebe.
Ne mogu sebi da oprostim što sam prekoračio granicu.
Trebao sam da znam, da ako ti dam ono što si želela,
nećeš biti u stanju da se odupreš da poželiš nešto više od toga.
Ne želim više od toga.
Nikada nisam ni želela više, nikada nisam tražila više!
Nisi ni morala da tražiš.
Čak i da si u pravu, mada osporavam to, misliš da je ovo ispravan način ophođenja
prema meni, odbijajući da pričaš sa mnom osim u kancelariji...
Ja sam tvoj psihoterapeut!
Od sada, samo to i mogu da budem.
Zar me ne voliš više?
Samo kao tvoj psihoterapeut.
Misliš da ću trpeti to? - Kakav izbor imaš?
Evo tvojih 20 franaka.
"Dragi profesore Frojd,
bila bih vam veoma zahvalna ako mi dozvolite da vas posetim u Beču
u pogledu stvari koja nam je oboma veoma bitna."
"Dragi prijatelju, upravo sam primio izuzetno neobično pismo,
Poznajete li tu ženu? Ko je ona?"
"Kao što se sigurno sećate, slučaj Špilrajn je bio taj koji je povezao nas dvojicu.
Zato sam joj uvek posvećivao posebnu zahvalnost i naklonost.
Sve dok nisam shvatio da vrlo smišljeno planira da me zavede.
Nemam predstavu koje su joj trenutne namere.
Moguće da je to osveta.
Nikada nisam pokazao takvo prijateljstvo nekom svom pacijentu,
niti sam ikada doživeo takvu količinu patnje zauzvrat.
Nadam se da ćete pristati da posredujete, kako bi se izbegla katastrofa.
Vaša čuvena rečenica se uklesala u moje srce:
'Šta god da uradili, odbacite svaku pomisao da ih pokušate izlečiti.' "
"Iskustva poput ovog su, ma koliko bolna bila, ipak neophodna i neizbežna.
Da nije njih, kako bismo razumeli život?"
"Draga gđice Špilrajn,
dr Jung je moj dobar prijatelj i kolega, koji, po mom mišljenju,
nije sposoban za lakomislene i bezobzirne postupke.
Na osnovu vašeg pisma mogu zaključiti da ste nekada
bili bliski prijatelji, ali da to više nije slučaj.
Ako jeste tako, onda bih vas podstakao da razmislite o tome,
da potisnete i zaboravite osećanja koja su preostala.
I da ne prizivate intervenciju i uplitanje trećih lica, uključujući i mene."
Doktore... Gđica Špilrajn je tu.
O čemu je reč?
Čula sam da napuštaš bolnicu. - Kao što vidiš.
Ljudi pričaju da je to zbog skandala koji sam izazvala.
Svakako sam planirao da odem.
Slušaj, žao mi je ako sam...
... ja ubrzala tu odluku.
Uvek si bila neka vrsta katalizatora.
Dobila sam pismo od prof. Frojda.
Zaista? - Shvatila sam da te mnogo voli.
Ali... takođe sam shvatila da si mu sve negirao.
Naveo si ga pomisli da ja fantaziram ili čak lažem.
Nisam siguran da ga se to tiče.
Došla sam da zatražim da mu kažeš istinu.
Molim? - Želim da mu opet pišeš i da mu kažeš sve
i da onda on meni opet piše kako bi potvrdio kako si mu sve rekao.
Da li me to ucenjuješ?
Molim te da kažeš istinu. - Zašto ti je to toliko važno?
Želim da me prihvati kao svog pacijenta.
Da li to mora biti baš on?
Mora.
Nemaš o njemu isto mišljenje kao pre, zar ne?
Razočaran sam njegovim strogim pragmatizmom.
Njegovim insistiranjem da ništa ne može postojati osim ako
neki sićušni ili prolazni oblik inteligencije postane toga svestan.
Svejedno, hoćeš li mu pisati?
Mogla sam ti napraviti dosta štete.
Daleko više nego što sam napravila.
Izabrala sam da ne uradim to.
U redu, učiniću to.
Hvala ti.
To mi zaista mnogo znači.
Ideš li negde na letovanje? - U Berlin sa roditeljima.
Ali ćeš se ipak vratiti na univerzitet? Da se kvalifikuješ?
Naravno.
Ja idem u Ameriku sa Frojdom. Samo, on toga još nije svestan.
To je lepo. Zbogom.
"Sa stanovišta mog prijateljstva sa pacijentkinjom
i potpunog poverenja koje je imala u mene...
To što sam uradio se ne može nikako opravdati.
Veoma tužno priznajem to, vama, koji ste mi poput oca."
"Draga gđice Špilrajn, dugujem vam izvinjenje.
Ali, baš ta činjenica da sam pogrešio i da je
muškarac taj koga treba okriviti, više nego ženu,
zadovoljava moju ličnu potrebu za dubokim poštovanjem žena.
Molim vas da prihvatite moje divljenje zato što
ste na tako dostojanstven način rešili ovaj sukob."
Da li imamo svu potrebnu papirologiju, Ferenci? - Sve je tu, profesore.
Oduvek sam bio podeljenog mišljenja u vezi Amerike.
Da li pravimo glupu grešku? Da li nas zaista žele tamo?
Odlažu Kongres već dva meseca, kako bi vi mogli prisustvovati.
To vam svakako govori nešto.
Mislim da će ovo biti jedna velika avantura. - Tako je.
Nadam se da ste u pravu.
Ja ću ovamo. - Kako to mislite?
Prepustio sam svojoj supruzi da organizuje sve.
Bojim se da mi je rezervisala kabinu prve klase.
Razumem.
Nalazio sam se na švajcarsko-austrijskoj granici, negde u planinama. Bio je sumrak.
Čekali smo dugo, jer su pretresali svačiji prtljag.
Primetio sam oronulog carinika, obučenog u pohabanu kraljevsku uniformu.
Posmatrao sam ga dok je hodao okolo, sa melanholičnim i nezadovoljnim izrazom lica,
kada mi je neko rekao: "On nije zaista ovde. On je duh...
... koji još uvek nije otkrio pravi način da umre".
Je li to ceo san? - Toliko se sećam.
Kažete na švajcarsko-austrijskoj granici? - Da.
Mora da je to povezano sa nama. - Mislite?
Svi su bili pretresani?
Možda to govori kako su ideje, koje su nekada tako slobodno "tekle" između nas,
sada postale predmet izrazito sumnjičavog preispitivanja.
Mislite, ideje koje su "tekle" iz vašeg smera?
I čini mi se da sam taj starac što se "vuče", odeven po prevaziđenoj modi,
skoro izvesno ja. - Čekajte malo...
I kome vrlo milostivo želite da bude pošteđen dalje muke.
"Humana" smrtna želja.
Možda ta činjenica što nije mogao da umre,
jednostavno ukazuje na besmrtnost njegovih ideja.
Tako je...
Znači, slažete se da se tu sigurno radi o meni?
Nisam to rekao. - Niste... Nije bitno.
Vrlo interesantan primer...
Šta je sa vama? Imate li vi neki san da prijavite?
Sanjao sam sinoć veoma detaljan san. Izuzetno bogat.
Da čujem.
Voleo bih da vam ispričam, ali mislim da ne bih trebao.
Zašto da ne?
Ne bih želeo da rizikujem svoj autoritet.
Poslušajte šta vam kažem, ovo u šta gledamo predstavlja budućnost.
Mislite li da imaju pojma o tome da smo na putu da im donesemo "kugu"?
Kušnaht, Švajcarska, 25. septembar, 1910.
Gospođice Špilrajn...
Čija ideja je bila da mi pošaljete svoju disertaciju?
Gospodina direktora. - Da... naravno.
Uporno je insistirao na tome kako vam je baš ovakav materijal potreban za vaš Godišnjak.
Svakako ste izabrali vrlo fascinantan slučaj da istražujete.
Ali, ako bih ga razmatrao za Godišnjak, onda je potrebno pozabaviti se
sa par grešaka koje su se potkrale. - Svakako.
Imate li malo vremena da prodiskutujemo o tome?
Imam.
Kada sam napustio bolnicu i preselio se ovde, brinuo sam da će biti potrebne godine
da steknem dovoljno pacijenata, ali smo već sada prebukirani.
U svakom slučaju, ne vidim razlog da, uz još malo truda,
vaša disertacija ne bude spremna za izdavački uspeh.
Mislite li da bismo mogli zajedno raditi na njoj, bez da...
Uvek će biti prisutna određena doza rizika, kada se sretnemo.
Tako je. - Ali verujem da oboje imamo dovoljno
karaktera da se uspešno izborimo sa tim, zar ne?
Nadam se.
Nekako sam mislila da ste, za sve ovo vreme, pronašli neku drugu obožavateljku.
Nisam.
Vi ste bili dragulj neprocenljive vrednosti.
Da li vam odgovara u isto vreme sledećeg utorka?
Lagano ću krenuti da vas komadam na parčiće.
Objasnite mi ovu analogiju koje ste napravili između seksualnog instinkta i instinkta smrti.
Prof. Frojd tvrdi kako seksualni nagon proističe iz jednostavne potrebe za užitkom.
Ako je u pravu, postavlja se pitanje kako to da se ta potreba tako često, uspešno potiskuje?
Ranije ste imali teoriju koja uključuje impulse usmerene ka
uništenju i samouništenju... koji nestaju jedan u drugom.
Pretpostavimo da gledamo na seksualnost kao na spajanje,
kao nešto što nestaje, kao što ste rekli,
ali koje nestaje i ujedno prelazi u nešto drugo.
Drugim rečima - uništava svoju individualnost.
Zar ne bi ego, u samoodbrani, automatski suzbio taj impuls?
Mislite, iz sebičnosti, a ne iz socijalnih razloga? - Tako je.
Hoću reći, da istinska seksualnost zahteva uništenje ega.
Drugim rečima - suprotno od onoga što predlaže Frojd.
Nakon što diplomiram, odlučila sam da napustim Cirih.
Moram.
Zašto? - Znaš zašto.
Istina je... Ja sam samo... malograđanski švajcarski buržuj...
Uljuljkana kukavica.
I... da ostavim sve iza sebe i nestanem zajedno s tobom...
Tu izbija na površinu moj malograđanski karakter.
Gde ćeš otići? - U Beč, možda.
Molim te, nemoj tamo ići.
Moram ići bilo gde, gde ću se osećati slobodno.
Nemoj.
Dve godine posle, Beč, 17. april, 1912.
Vaš rad...
izazvao je jednu od najpodsticajnijih diskusija
koju smo ikada imali u Psihoanalitičkom društvu.
Da li zaista mislite da je seksualni nagon demonska i destruktivna sila? - Da.
A istovremeno je i stvaralačka sila, u smislu da može stvoriti,
kroz međusobno uništenje dve individualnosti, novo biće, ali...
osoba će uvek nadvladati otpor, zbog samouništavajuće prirode seksualnog čina.
Neko vreme sam se borio protiv te ideje...
Ali, pretpostavljam da mora postojati neka vrsta nerazrešive veza između seksa i smrti.
Ne verujem da je veza između njih baš onakva kakvom ste je prikazali,
ali sam vam veoma zahvalan da ste oživeli ovu temu na tako podsticajan način.
Jedini blagi šok mi je bilo vaše predstavljanje,
na samom kraju vašeg rada i spominjanje Hristovog imena.
Potpuno se protivite bilo kom vidu religiozne dimenzije u našem polju rada?
Generalno me nije briga da li osoba veruje u Ramu, Marksa ili Afroditu,
sve dok ih drži dalje od terapeutske ordinacije.
Da li je to ono što se nalazi u suštini spora između vas i dr Junga.
Nema nikakvog spora između nas dvojice.
Jednostavno sam pogrešio u vezi njega.
Mislio sam da će biti u stanju da pogura naš rad napred, kada mene više ne bude.
Nisam se cenjkao oko sveg tog drugorazrednog misticizma i samoveličajućeg šamanizma.
Takođe, nisam ni pomislio da može biti tako svirep i religiozan. - On...
Pokušava da pronađe neki put napred, da ne bismo morali da
govorimo načim pacijentima: "Evo zbog čega si takav kakav jesi".
On... želi da bude u stanju da kaže:
"Mi vam možemo pokazati kakvi možda želite da budete".
Drugim rečima - da izigrava Boga.
Mi nemamo pravo to da radimo.
Svet je takav kakav je.
Razumevanje i prihvatanje toga je put do psihičkog zdravlja.
Kakvo dobro možemo učiniti ako stremimo ka
tome da jednu obmanu samo zamenimo nekom drugom?
Pa, slažem se sa vama.
Primetio sam da u ključnim oblastima u sporu
između dr Junga i mene, naginjete na moju stranu.
Mislila sam da nemate nikakav spor sa njim.
Još uvek ga volite? - To nije razlog zašto zastupam njegov cilj. Ja...
Samo... mislim da ukoliko vas dvojica ne pronađete neki način da koegzistirate,
to može zaustaviti razvoj psihoanalize... možda i trajno.
Zar ne postoji neki način da se spreči vaš razlaz?
Korektni naučni odnosi će naravno i dalje postojati.
Videćemo se na Uredničkom skupu u Minhenu,
tokom septembra i biću savršeno uljudan prema njemu.
Da vam iskreno kažem, ono zbog čega sam konačno
završio sa njim jeste sve to u vezi vas.
Laži, bezobzirno ponašanje... Bio sam veoma šokiran.
Mislim da me je voleo. - Bojim se da je vaša zamisao o mističnom jedinstvu
sa plavokosim Zigfridom, neminovno osuđena na propast.
Ne uzdajte se u Arijevce.
Mi smo Jevreji, draga gđice Špilrajn i to ćemo uvek i biti.
Sada...
Pravi razlog zašto sam vas pozvao ovde večeras...
... je da vas pitam da li ćete biti spremni da preuzmete jednog ili dva moja pacijenta.
Zainteresovalo me je ono što ste rekli za monoteizam.
Da je nastao kao neka vrsta oceubilačkog impulsa. - Da...
Ahnaton, koji je, koliko nam je poznato,
prvi izneo tu bizarnu misao da postoji samo jedan Bog...
... takođe je naložio da se ime njegovog oca izbriše i ukloni sa svih javnih znamenja.
To nije potpuno tačno. - Nije tačno?
Nije.
Mislite da je verovatno u pitanju mit?
Ne... Hoću reći da su bila dva savršeno jasna razloga da Ahnaton, ili Amenofis IV,
kako ga radije zovem, izbriše ime svog oca sa svih kartuša.
Prvo - to je nešto što je tradicionalno radio svaki novi kralj,
koji ne bi želeo da se ime njegovog oca nastavi koristiti kao sinonim za kralja.
Na sličan način kao što vaš članak u Godišnjaku nigde ne spominje moje ime?
Vaše ime je toliko dobro poznato da ga uopšte nije bilo neophodno spominjati.
Nastavite. - Drugo - Amenofis je uklanjao samo prvu polovinu očevog imena, Amen-hotep,
jer je, kao i prva polovina njegovog imena, to bilo ime Amon,
po jednom od bogova koje je rešio da ukloni.
Tako jednostavno? - To objašnjenje mi se ne čini baš naročito jednostavnim.
I vi mislite da taj vaš čovek, kako god ga nazivali,
nije osećao nikakvo neprijateljstvo prema svome ocu?
Naravno, ne mogu to dokazati. Ja mislim da je Amenofis smatrao da je
ime njegovog oca dovoljno čuveno i da je možda
došlo vreme da napravi ime za samog sebe.
Mora biti da je slatko umreti.
"Ako mi dozvolite, dragi profesore,
grešite što tretirate svoje prijatelje kao pacijente.
To vam omogućava da ih "spustite" na nivo deteta,
tako da je jedino što im preostaje da postanu poslušnici
bez svog "ja" i da postanu vaš nasilni izvršni organ,
dok vi sedite na vrhu planine, kao nepogrešiva "očinska figura",
a niko ne sme da se usudi da vas uhvati za bradu i kaže:
'Razmisli malo o svom ponašanju, pa tek onda odluči ko je od nas dvoje neurotičan'.
Sve vam ovo govorim kao prijatelj."
"Na vaše pismo se ne može dati pravi odgovor.
Vaša tvrdnja da tretiram svoje prijatelje kao pacijente je očigledno neistinita.
Što se tiče toga ko je od nas dvojice neurotičan...
... mislio sam da su sve naše kolege složile da pomalo
neurotičnosti nije nešto čega se treba stideti.
Ali, čovek poput vas, koji se ponaša prilično abnormalno i onda iz sveg glasa
počne da viče kako je potpuno normalan, izaziva ozbiljne razloge za brigu.
Već duže vreme naš odnos visi o niti,
a ta nit je, povrh svega, satkana od prošlih razočarenja.
Nemamo šta da izgubimo ako je presečemo."
"Vi ćete najbolje proceniti šta ovaj tren znači za vas.
Sve ostalo je muk."
Drago mi je da sam vas konačno upoznala, dr Špilrajn.
Već smo se upoznale jednom prilikom. Još dok sam bila pacijent vašeg muža.
Mislim da ste u pravu.
Deca su vam predivna.
Hvala vam. Obavezno nas obavestite kada vaša dođu na svet.
Pretpostavljam da želite dečaka? - Ne...
Ne. Moj suprug i ja mislimo da ipak više želimo devojčicu.
Stvarno?
Volela bih da mu pomognete. - Zašto? Šta nije u redu?
Nije sav svoj.
Veoma je zbunjen i zastao je sa radom na knjizi.
Uopšte ne spava i ne prima nove pacijente.
Još se nije oporavio od grubog prekida odnosa sa prof. Frojdom.
To što ste mi opisali uopšte ne liči na njega, bar ne onakvog kakvog ga se ja sećam.
Ako ćete ostati neko vreme u gradu, pokušala bih
da ga ubedim da vam dozvoli da ga analizirate.
Znam da je on... Uvek je polagao dosta na vaše mišljenje.
Počeli ste da primate pacijente? - Ja...
Najverovatnije ću se odlučiti na specijalizaciju u dečjoj psihologiji.
Nisam sigurna da je to... baš polje koje on ceni. Nisam pričala s njim u vezi toga.
Bolje idite popričajte s njim.
Niko mu ne može pomoći bolje nego vi. - Nadam se da ste u pravu.
Deca su ti predivna.
Znači, udala si se. - Jesam.
Je li on doktor?
Jeste. Ime mu je Pavel Šeftel.
Rus?
Da, ruski Jevrejin.
Kakav je?
Dobar.
Dobro je... dobro je.
Jesi li dobro? - Jesam.
Nisam baš spavao dobro u poslednje vreme. Stalno sanjam taj apokaliptičan san.
Strašna poplava koja stiže od Severnog mora ka Alpima.
Kuće su uništene, hiljade plutajućih leševa...
Konačno se zaustavila, slivajući se u jezero formirajući veliki talas.
I onda se voda... grmeći poput džinovske lavine...
... pretvorila u krv.
U krv Evrope.
Šta misliš da to znači?
Nemam predstavu. Osim ako je nešto što će se uskoro desiti.
Kakvi su tvoji planovi?
Razmišljali smo o tome da se vratimo u Rusiju. - Samo napusti Beč.
Pričala sam s njim prošle nedelje. Ne mogu da poverujem da se
ništa ne može učiniti da... - Ništa se ne može učiniti!
Onda kada je odbio da diskutuje sa mnom o jednom snu, koji se doticao teme
koja bi mogla da poljulja njegov autoritet, trebalo je da znam...
Za mene, posle toga, on više nije imao nikakav autoritet.
Prilično me je pogodilo kada sam saznao da si stala na njegovu stranu.
Tu se ne radi o stranama. Morala sam da radim u onom smeru,
za koji je moj instinkt "govorio" mom intelektu da je onaj pravi.
Ne zaboravi da si me izlečio uz pomoć njegovih metoda.
Ono što on nikada neće prihvatiti jeste, da nas ono
što smo do sada uspeli da razumemo, neće odvesti nikuda.
Moramo zaći u "neobeležena" područja. Moramo se
vratiti natrag, izvorima sveg našeg verovanja.
Ne želim da samo otvorim vrata i pokažem pacijentu
njegovu bolest, skvrčenu kao neku žabu.
Želim da pronađem način da pomognem pacijentu da nanovo otkrije sebe,
da ga pošaljem na putovanje na čijem kraju će ga
dočekati ona osoba kakva je oduvek želeo da bude.
Ali, nije dobro ako i ti sam oboliš tokom tog procesa.
Samo ranjeni psihijatar se može nadati izlečenju.
Čujem da imaš novu ljubavnicu. - Je li?
Kako se zove? - Toni.
Je li kao ja? - Nije.
Bivša pacijentkinja? - Da.
Jevrejka? - Polu Jevrejka.
Želi da postane psihoanalitičar? - Da.
Ali nije kao ja?
Ali me svakako asocira da pomislim na tebe.
Kako ti to uopšte uspeva? - Ne znam.
Ema je, kao što si videla, temelj mog doma.
Toni je parfem koji se širi vazduhom.
Moja ljubav prema tebi je bila najvažnija stvar u mom životu.
I u dobru i u zlu... pomogla mi je da saznam ko sam zapravo.
Trebalo bi da si moja.
Da.
Ali, nekada moraš učiniti nešto neoprostivo...
... samo da bi bio u stanju da nastaviš da živiš.
Oto Gros je umro od gladi u Berlinu, 1919.
Zigmund Frojd je proteran iz Beča od strane nacista.
Preminuo je od raka u Londonu, 1939.
Sabina Špilrajn se vratila u Rusiju, gde je obučavala veliki broj
najuglednijih psihoanalitičara Sovjetskog Saveza.
Kasnije se vratila u svoj rodni grad - Rostov na Donu,
gde se nastavila baviti svojom strukom.
Nacističke okupacione snage su 1941. godine odveli nju
i njene dve ćerke u lokalnu sinagogu i streljali ih.
Karl Gustav Jung je doživeo produženi nervni slom za vreme Prvog sv. rata,
nakon koga se izdigao i postao vodeći svetski psiholog.
Nadživeo je i svoju suprugu Emu i svoju
ljubavnicu Toni Volf i umro spokojno 1961. godine.
Preveo: novy78 (Novica Kontić)